23.976 Romanian
La naiba !
Mișcă.
Marvin, ce faci ?
- E-al meu, Jack. Dispari. - Pe naiba-i al tău !
E-al meu. Eddie mi l-a "comandat". Ce faci ?
Lămurește asta cu Eddie. Eu mă duc să-mi ridic banii.
- Era să mor. A tras în mine. - Dispari !
Am spus că-l iau eu. Tipu' ăsta valorează 1200.
Bine. De ce naiba ne certăm ? Doar suntem prieteni.
N-am nimic cu tine dar ia-ți tălpășița.
Calmează-te ! Doamne ! Marvin, ferește-te !
Ce naiba se-ntâmplă ? Voi nu sunteți polițiști.
Da, suntem balerini.
Mama ta nu te-a învățat cum să te porți cu străinii ?
Să nu tragi în ei ?
Marvin, mulțumesc pentru mașină.
Tu trage un pui de somn și ți-o aduc eu mai târziu.
CURSA DE LA MIEZUL NOPȚII
Ți-am adus ceva, Gooch.
Bine. Automatul de apă minerală e stricat de o săptămână jumate.
Verifică-l te rog.
Ce avem aici ?
- Ți-a făcut necazuri ? - Mi-ai făcut necazuri ?
- Du-te naibii, omule ! - Nu mi-a făcut nicio belea.
- Taci și mișcă. - Du-te naibii și tu !
Mâna pe perete.
Traducerea și adaptarea ROBERTINO BEZMAN
Moscone, eliberări pe cauțiune.
Primim doar bani gheață. Fără cecuri sau cărți de credit.
Îmi pare rău, dnă. Politica firmei.
Aș vrea să vă pot ajuta, dar nu se poate.
Tocmai l-am predat pe Bouchet. Eddie e aici ?
Deci ai prins în sfârșit și tu pe cineva, Jack.
Jerry, e aici ?
E nemaipomenit.
Jack, te caut de aseară. Ce ai pentru mine ?
Tu m-ai căutat pe mine ? Bouchet.
Bouchet. Frumoasă lovitură, Jack. 900, nu ?
- Nu, 1200. - Ba nu, nouă.
Ba 1200. Termină.
Da, ai dreptate.
Mă omoară stomacul ăsta. Iau micul dejun la Chin Loo.
- Vreau să discut ceva cu tine. - În legătură cu ce ?
- Vorbim la restaurant. - Îmi dai banii mai întâi ?
Bineînțeles. Doar nu crezi c-aș încerca să te trag pe sfoară ?
Tu ? Niciodată ! Nu m-ar putea trage niciodată pe sfoară.
- Simt cumva o undă de sarcasm ? - N-aș îndrăzni niciodată.
De unde m-oi fi ales cu reputația asta, nu știu.
N-am făcut niciodată afaceri cu cineva,
iar Jerry mi-e martor că absolut niciodată,
nu a sunat nimeni cu vreo reclamație.
Niciodată. Așa că hai să mergem. Îți fac cinste cu micul dejun.
- Eu nu mănânc la micul dejun. - Atunci ia prânzul mai devreme.
Ai auzit vreodată de Jonathan Mardukas ?
- Ducele. Da, știu cine e. - Ce știi despre el ?
E contabilul care a delapidat milioane de la un șmecher din Vegas
- și a donat banii în scopuri caritabile. - Foarte bine.
Doar că nu e vorba de câteva milioane, ci de 15 milioane.
Și nu e vorba de un șmecheraș din Vegas, ci de Jimmy Serrano.
Știu asta. Mai citesc și eu ziarele.
Nu vreau să readuc trecutul în discuție, dar...
Nu Serrano este cel care te-a alungat din Chicago în trecut ?
- Nu m-a alungat. - Ai plecat din poliție ca să faci asta.
- Unde vrei să ajungi, până la urmă ? - Unde vreau să ajung, Jack ?
I-am plătit cauțiunea contabilului. Pe atunci nu știam cine e.
Dacă știam, nu m-aș fi legat la cap.
În scurt timp Serrano îl va face să dispară pe tipul ăsta.
Iar eu voi fi mai sărac cu 450.000$.
Pierzi 450.000 din cauza tipului ăsta ?
Nu, pentru că te am pe tine, cel mai bun. Găsește-l și adu-mi-l.
Da, cum să nu.
De unde știi că mai e în viață ?
Pentru că tipu' e nebun.
Îi trimite cărți poștale lui Serrano
și-i povestește ce bine se distrează cu banii lui.
- Cât timp ți-a mai rămas ? - Până vineri, la miezul nopții.
- După aia rămân fără 450 000$. - Vinerea asta ?
Adică peste 5 zile. Găsește-l singur. Dă-mi banii care mi se cuvin.
Ascultă-mă.
Îți dau 40... Îți dau 50 de miare.
50 de miare ? Eu mă țin de fundu' tău să-mi dai 1200 ! Las-o baltă.
- Jack, te rog... - Nici vorbă. Ce mai ai ?
Nimic altceva. Dacă nu-l găsești pe tip, dau faliment.
Eddie, mă bag dar pentru 100 000$.
100 000 ! Te-ai țăcănit ?
E o treabă ușoară. E ca o plimbare în miez de noapte, pentru Dumnezeu !
Poate n-ai observat dar am obosit să se tot tragă în mine.
M-am săturat de nenorocita asta de meserie, de gunoaiele peste care dau.
Dacă e să mă plătești, plătește-mă corect.
Vrei să-ți rezolv treaba asta ? Dă-mi cât e corect.
În primul rând, tipu' e contabil. N-o să tragă în tine.
Nu trebuie decât să-l găsești,
să-l pui într-o sacoșă, să-i tragi vreo două și să-l aduci "acasă".
Ușor de spus. Ascultă.
Vreau 100.000. Nici mai mult, nici mai puțin. Plus un contract.
- Contract ? - Exact. Și să fie unul scris.
100.000 și ți-l aduc pe Duce până vineri la miezul nopții.
Poți să-mi dai acum cei 1200$, te rog ?
Ești mai rău decât orice escroc pe care l-am scos pe cauțiune.
Stanley ? Stan !
Dulăule ! Ce mai faci ? Ce cauți pe aici ?
Vreau să-mi faci un serviciu.
Vreau să văd fișa lui Jonathan Mardukas.
M-A-R-D-U-K-A-S.
Poftim.
Da, domnule.
Ce-i ăsta ?
Numărul la care a sunat după arestare.
Prefix 212. Se pare că plec la New York.
Tu ești Jack Walsh ?
- Scuze ? - Tu ești Jack Walsh ?
- Ne cunoaștem ? - Alonzo Mosley, de la FBI.
Mișto legitimație. De unde fac și eu rost de una la fel ?
Vreau să vorbim.
- Sun-o pe secretara mea. - Glumețule.
- Vreau să vorbesc cu tine. - Luați mâinile de pe mine !
Dumnezeule ! Mai ușurel, băieți !
- Nu se traversează prin loc nepermis. - Gura !
Vreau să știu dacă lucrezi la ceva în legătură cu Jonathan Mardukas.
- N-am auzit de el. - Eu cred c-ai auzit.
Să-ți spun ceva. Lucrăm la cazul Jimmy Serrano de șase ani.
Mardukas îmi aparține.
Îl voi aduce în fața curții federale.
Nu vreau ca un fost polițai amărât ca tine
să-l aducă în LA pentru niște acuzații de tot rahatu'.
Am reușit să mă fac înțeles ?
Pot să te întreb ceva ?
Ochelarii sunt foarte mișto. Sunt oferiți de guvern ?
Sau vi-i cumpărați toți de la același magazin ?
- M-am făcut înțeles ? - Nu știi și tu de glumă ?
Scoateți-l de aici.
- Hai să mai vorbim. - Scoate-l dracu' de-aici.
Dacă aud ceva, vă anunț.
O zi frumoasă vă doresc.
Mulțumesc.
- Îmi puteți înapoia ochelarii de soare ? - Ia-ți înapoi ochelarii.
Mulțumesc. Mulțumesc și pentru asta.
"Alonzo Mosely".
Alonzo ?
Cum ți se pare ?
Mie mi se pare în regulă.
Cu Harold Longman, vă rog.
Harry ? Jack Walsh sunt. Ce mai faci ?
Ai găsit adresa numărului de telefon pe care ți l-am dat ?
Bine. Mulțumesc, Harry. Salut-o pe Julie din partea mea.
Bine. Pa.
Mulțumesc.
Tu ești Jack Walsh ?
- Cine întreabă ? - Răspunde "Da".
- Vrem să discutăm cu tine. - Da ? Despre ce anume ?
Are legătură cu bani mulți, premii grase.
Pe scurt. Cei pentru care lucrez sunt interesați de vizita ta.
- Si pentru cine lucrați, mă rog ? - Vechiul tău prieten din Chicago.
Ai venit după Duce. Crezi că-i în New York, iar noi credem că ai dreptate.
Frumoasă geacă. Din ce e ? Piele de capră ?
Joey, te rog. Nu-l băga în seamă.
Am auzit că nu te-ai înțeles cu șeful meu acum câțiva ani.
- Așa ai auzit tu ? - Da, dar am vești noi pentru tine.
Îți dă mai mult pentru Duce decât cel care te-a trimis din L.A..
- Ce înseamnă mai mult ? - Ce zici de un 1 cu șase zerouri ?
- Ai de gând să mă ceri ? - Să te cer ?
Pentru că dacă n-ai de gând, ar fi bine să încetezi cu holbatul, bine ?
- Te holbezi la mine. - Joey, termină, te rog.
Dle Walsh, mașina dvs e parcată la numărul 206.
Ieșiți pe ușile alea ca să ajungeți.
- Mulțumesc. - Ăsta-i numărul meu, Jack.
Întreabă de Tony Darvo. Eu sunt ăsta. Îți vor face legătura oriunde aș fi.
Fă-ți un serviciu de data asta, ne-am înțeles ?
Transmite-i salutările mele lui Jimmy.
- Alo ? - Alo ? Dna Nelson ?
Alonzo Mosley de la FBI.
- Cum vă simțiți astăzi ? - Bine.
Să trec la subiect, dacă-mi permiteți.
Un agent de la filiala noastră din LA a descoperit un detaliu
care a fost trecut cu vederea inițial.
Când a fost arestat, Jonathan Mardukas v-a sunat prima dată pe dvs.
Am dreptate, dnă Nelson ?
- Mai sunteți pe fir, dnă Nelson ? - Da.
inutil să vă spun că e o chestiune foarte importantă pentru noi.
Dacă nu vă deranjeză prea mult,
veniți mâine dimineață la nr. 26 în Federal Plaza. Puteți face asta ?
Cred că da.
- Pe la 9 ? - Da.
Întrebați de agentul Alonzo Mosley.
Vă mulțumesc pentru înțelegere. O zi frumoasă vă doresc.
- Alo ? - Dana ? Sunt Helen.
Au sunat de la FBI. Vor să vorbească cu mine despre Jonathan.
- Dumnezeule, Helen ! - Helen, ce s-a întâmplat ?
Jonathan, au sunat de la FBI. Știu că am vorbit în seara în care te-au arestat.
Închide telefonul, Helen. Imediat.
Ce muzică încântătoare.
Pe asta ai verificat-o ?
- Ce e, Jon ? - Nu știu.
Alonzo Mosely, FBI ! Ești arestat !
Ia naibii câinele ăsta de aici !
- Nu tu. Tu rămâi aici. Ia câinele. - Ia-l.
Heidi, vino, fetițo. Cuminte.
Nu mișca că te împușc prin geam.
Treci încoace. Mâinile pe perete.
Depărtează picioarele.
Liniștește-te, nu va fi nicio problemă.
Pune mâna stângă după ceafă.
Așa.
Mă duci la aeroport, nu-i așa ?
Nu arăți a agent FBI.
Serios ? Nici tu nu arăți a duce.
Dacă ești agent federal, de ce nu mă duci la sediu ?
Dacă nu închizi gura, vei avea parte de cea mai nasoală călătorie din viața ta.
- Lucrezi pentru Jimmy Serrano, nu ? - Nu lucrez pentru rahatul ăla.
Cel care ți-a plătit cauțiunea m-a angajat să te aduc la L. A. Asta fac.
- Să știi că am bani. - Nici nu mă îndoiesc de asta.
- Îți dau ce vrei. - Poți începe cu închisul gurii.
Te cunosc de 2 minute și deja îmi displaci.
Foarte rău. Tu chiar îmi placi.
Nu poți călători cu cătușe la mâini, iar la îmbarcare trebuie să predau arma.
Dacă-mi faci o singură problemă, îți rup gâtu'.
- Nu pot călători cu avionul. - Cum ?
- M-ai auzit. Nu pot zbura cu avionul. - Încearcă ceva care să țină.
Îți spun adevărul. Nu pot merge cu avionul. Sufăr de aviofobie.
- Ce înseamnă asta ? - Că nu pot călători cu avionul.
Deasemenea mai sufăr de acrofobie și de claustrofobie.
Dacă nu ești cooperant, o să suferi de pumnofobie.
- Moscone, eliberări pe cauțiune. - Jerry, dă-mi-l pe Eddie.
Cum stă treaba ?
- L-am prins. - Pe cine ai prins ?
- Ducele. E chiar lângă mine. - L-ai dibuit ? Deja ?
Sigur. Vrei să-l saluți ? Salută-l pe Moscone, cel care ți-a plătit cauțiunea.
Salut.
- J. Mardukas în carne și oase. - Jack, te iubesc !
Cum ai reușit ? Unde l-ai găbjit ?
L-am dibuit la New York. Acum suntem la aeroport.
Dumnezeule, e nemaipomenit ! E o veste nemaipomenită !
Ajung la biroul tău la miezul acestei nopți și fii atent.
Nu vreau s-aud că-ndrugi prostii. Îmi vreau banii în noaptea asta.
Așa că golește-ți unul din conturile tale din Elveția.
Nu-ți face griji ! E cea mai bună investiție pe care am făcut-o vreodată.
- Ne vedem peste câteva ore. - Ne vedem mai târziu. Pa.
- Ce s-a întâmplat ? - Jerry Walsh l-a prins pe Duce !
- Walsh l-a prins pe Duce ? - L-a găsit ! L-a găbjit pe Duce !
Hai, lasă-mă ! Trebuie să sărbătorim. Mă duc să iau niște gogoși.
Cum crezi că l-a găsit așa de repede ?
- Tony, sunt eu, Jerry. - Care Jerry ?
- Jerry Geisler. Ce faci ? - Iau cina. Ce vrei ?
Scuze de deranj, dar m-am gândit c-ai vrea să știi
că Walsh l-a găsit pe Duce în New York.
Se întorc cu avionul în noaptea asta. Sosesc pe la miezul nopții.
- Să nu uiți de mine. - Bine, puștiule, bine.
Mulțumesc. Noapte bună.
Se pare că vechiul tău prieten l-a găsit pe contabil.
Vor ajunge în LA cu avionul, pe la miezul nopții.
Aranjează să fie "întâmpinați" la aeroport.
- Sper c-ai înțeles. - S-a făcut.
- Pot să vă iau haina ? - Nu-i nevoie, mulțumesc.
- Pot să vă iau haina ? - Nu.
E frumos la clasa întâi. Cred că m-aș putea obișnui să călătoresc așa.
- Bună seara, domnilor. - Bună seara.
Doriți ceva de băut înainte de decolare ?
Da, am dori una dintre cele mai bune șampanii pe care le aveți.
Imediat.
Ia să vedem. Uite aici.
Doar în America găsești așa ceva. Ce țară !
Incredibil. Cred că voi servi o friptură.
- Tu ce vrei ? - Nu mi-e foame.
De ce nu iei niște homar ? Așa o să am și eu parte de ceva "acțiune".
Am o problemă.
Nu pot să zbor cu avionul. Iar tu nu mă iei în serios.
- Ba te iau foarte în serios. - Nu pot rămâne în avionul ăsta.
Crezi că n-am mai auzit așa ceva până acum ?
Crezi că sunt începător în meseria asta ? Înțelegi ce vreau să spun ?
Gata. Așează-te confortabil. Dacă vrei să te ridici și să intri în vorbă...
Să discuți cu ceilalți pasageri, nu mă deranjează.
Da' nu pleci nicăieri. Am văzut câteva persoane drăguțe pe-aici.
Dintr-o clasă socială mai bună. Cea din care faci parte și tu.
Probabil delapidatori și ei ca și tine.
Hai, vino și zboară cu mine...
Încearcă să te relaxezi.
Ascultă, eu...
Calmează-te. Relaxează-te și liniștește-te.
- Ce te-a apucat ? - Nu e...
Nu ! Nu pot !
Nu ! Nu pot.
Liniștește-te.
Parcă ți-am spus că nu-ți merge cu mine.
Nu ! Crede-mă. Nu sunt în stare s-o fac.
- Treci la locul tău. - Avioanele se prăbușesc !
E prea mare ! Nu se poate ridica de la sol !
Vă rog să vă calmați. Ce se întâmplă ?
Nu e nicio problemă, domnule. Alonzo Mosley, FBI. Acest om e cu mine.
Îl duc la Los Angeles. Nu vor mai fi probleme, vă asigur.
Nu vreau să zbor cu avionul. Îmi face rău.
Știți că nu aveți voie cu un prizonier în avion dacă nu vrea să zboare.
- Trebuia să știi asta. - Așa e. Îmi pare rău.
Credeam că-și bate joc de mine.
Vă sfătuiesc să găsiți alt mijloc de transport.
- De ce dracu' zâmbești ? - Îmi place să merg cu trenul.
Serios ? Crezi că-i o călătorie de plăcere ?
- Întotdeauna ești așa de supărat ? - Acum sunt într-o dispoziție excelentă.
După ce-o să stai îngrămădit o vreme, o să-ți cam dispară zâmbetu'.
N-o să știi cum să ajungi mai repede în nenorocita aia de celulă.
Tot vrei s-ajungi la timp ?
Voi ajunge chiar cu 14 ore avans.
Frumos. Cușetă dublă. Avem destul loc.
- Mă bucur că-ți place. - Bravo. Foarte bine.
Mulțumesc. Mă strângeau foarte tare.
Îți intră în piele după o vreme.
- Intră aici. - Ce mai vrei acum ?
Nu se poate. Nu-mi vine să cred.
De ce faci asta ?
Simte-te bine. Aici stau eu, iar acolo, tu. Noapte bună.
- Pot să vă ajut cu ceva ? - Agent Mosely, FBI.
Mosley ?
- Pe toți vă cheamă așa acum ? - La ce mama naibii te referi ?
- Ați venit să ridicați un prizonier, nu ? - De unde știi asta ?
Îi era frică să zboare așa că a coborât din avion.
A plecat cu un anume agent Mosley.
Domnule, înseamnă că Walsh are legitimația dvs.
Vorbesc cu tâmpitul nr. unu ? Dă-mi-l pe tâmpitul nr. doi.
Da, Jimmy. E chiar aici. Așteaptă.
E supărat foc.
Credeam c-ai spus c-o să fie în avion.
- Informația asta am primit-o. - Informația asta ai primit-o !
Să-ți spun ceva. Îl vreau pe tipu' ăsta mort cât mai repede.
Tu și momâia cealaltă ar fi bine să vă implicați mai mult în problemă
dacă nu vreți să vă înjunghii cu un creion drept în inimă.
- M-ai înțeles ? - Da, Jimmy.
Tony, nu e supărat pe mine, nu-i așa ?
Jack ?
Jack, cred că asta e o ilegalitate.
Nu cred că ai voie să ții o persoană legată, în baie, în felul ăsta.
Simt că nu mai am aer, aici...
Da ? Păi să-ți spun cum facem. Când ajungem în Los Angeles
poți să-i prezinți problema ta psihiatrului închisorii.
Nu mai am aer. Nu există instalație de ventilație aici.
Ți-am spus că sunt claustrofob, ce naiba.
Ce crezi c-o să fac ? O să sar dintr-un tren care merge cu 145 km/h ?
Jack ?
Mulțumesc.
Mulțumesc foarte mult.
- Așează-te. - Foarte confortabil.
Drăguț din partea ta.
E mult mai bine aici. Mulțumesc.
Ce faci acolo ?
Ce fac ? Calculez.
Calculezi ? Poate te pot ajuta. Sunt contabil de meserie.
Mă gândeam ca după ce te predau și-mi iau banii
să-mi deschid un restaurant.
Cât iei pe mine ?
Nu-i treaba ta. Da' o să-ți spun așa, de dragul conversației.
- O sută de mii. - O sută de mii ?
Ai lua 100.000$ ca să-mi dai drumul ?
- Nici vorbă. - 200.000 ?
N-am luat mită în toată viața mea și n-am de gând să încep cu unu' ca tine.
- De ce nu ? - Pentru că ești un delincvent.
Meriți să ajungi la închisoare și acolo te și duc.
Dacă mai îndrugi prostii, îți sparg capul
te bag înapoi de unde te-am scos
îți bag capul în toaletă și mă voi asigura că va rămâne acolo.
Trebuie să știi că un restaurant e o investiție foarte înșelătoare.
Mai mult de jumătate dau faliment în primele șase luni.
De-aș fi contabilul tău, te-aș sfătui să nu faci o astfel de investiție.
Așa m-ai sfătui ? Află că nu ești contabilul meu.
- Dacă aș fi contabilul tău, ziceam. - Ți-am spus că te-am scos de acolo...
Nu spun decât că e o afacere cu două tăișuri
iar dacă aș fi contabilul tău, te-aș sfătui să n-o faci, în calitate de...
- ... contabil. - Nu ești contabilul meu.
Știu asta.
Spuneam doar dacă aș fi...
Jerry, cum mama dracu' a reușit să piardă nenorocitu' ăla de avion ?
A sunat de la aeroport !
E timpul să intre în scenă Marvin. Sună-l, e în Pittsburgh.
- Marvin Dorfler ? - Da, Dorfler.
E la litera "D" de la "dobitoc".
Pot măcar să mănânc niște cartofi prăjiți ?
Am spus nu, tembelule. Acum închide pliscu'.
Dorfler.
Marvin ? Dragule, cât mă bucur că te-am găsit.
- Am o treabă pentru tine. - Ascult.
Mai întâi scuze pentru că am tot încercat să dăm de tine.
E ceva foarte important dar nu te-am găsit așa că l-am trimis pe Walsh.
- Dar acum a dat-o-n bară, așa că... - Nu știu de ce mai apelezi la el.
Știu, scuze. Tu ești cel mai tare, știi asta, nu ?
Ai auzit de Jonathan Mardukas ?
- Nu. - Jonathan Mardukas, zis Ducele ?
- N-am auzit niciodată de el. - Lasă, nu contează.
Contează să-l găsești și să mi-l aduci, ai înțeles ?
Ultima dată erau în New York. Acum nu mai știu pe unde sunt.
Dacă-l găsești, îți plătesc la fel ca și lui Walsh.
Adică ?
25.000.
Dar trebuie să-l aduci până vineri la miezul nopții. Altfel cade învoiala.
Nu-ți face griji. Pentru 25 de bătrâne ți-l aduc pe o tavă de argint.
Adu-l cum vrei tu, numai să-l aduci, ai înțeles ?
Pa.
- Ascultă, scursură. - Mă cheamă Carmine, tâmpitule.
În acest caz, Carmine, azi e ziua ta norocoasă.
- Și de ce-ar fi, mă rog ? - Gura !
Mă numesc Jack Walsh.
Pardon. John Wesley Walsh.
Cred că mi-am pierdut cartea de credit.
Îmi puteți spune unde am folosit-o ultima dată ?
Da, 7324-8395-2113.
Ghișeul Amtrak din gara Grand Central ?
Da, acum îmi amintesc.
Mulțumesc foarte mult.
Poate c-ar fi mai bine să anulați cartea asta de credit, ce ziceți ?
Da, mulțumesc.
Cunoști termenul "arterioscleroză" ?
Colesterol ?
Dacă vrei, îți pot indica o dietă foarte echilibrată.
Trimite-mi-o prin poștă din blocul de celule C.
- De ce mănânci așa ceva ? - De ce ? Are gust bun, d-aia.
- Dar nu-ți face bine. - Știu asta.
Atunci de ce faci ceva ce știi că-ți face rău ?
- Pentru că nu-mi bat capul cu prostii. - Înseamnă că trăiești în negare.
- Trăiesc în negare ? - Da.
- Sunt conștient de asta. - De comportamentul tău, adică.
Dar totuși faci lucruri care nu sunt bune pentru tine. Nu ți se pare aiurea ?
Nu. Să furi 15 milioane de la Jimmy Serrano mi se pare aiurea.
- Nu credeam că voi fi prins. - Acum cine trăiește în negare ?
- Sunt conștient de asta. - Deci ești conștient de purtarea ta.
Dar totuși continui să faci lucruri care nu sunt bune pentru tine.
- Mi se pare aiurea. Ție nu ? - Ba da, și mie.
Dar să furi 15 milioane din banii mafiei
și să-i donezi în scopuri caritabile a fost un lucru bun pentru mulți.
Deci ai călcat pe bătături un mafiot ca să fii iubit de niște străini.
- Acum înțeleg și eu. - Tu nu tânjești după iubire ?
- Eu sunt iubit de mulți. - Serios ?
De cine, mă rog ?
Fosta mea soție și fiica mea care locuiesc în Chicago.
Și cum suportă sarcasmul tău ?
Foarte bine. Nu le-am mai văzut de nouă ani.
- N-ar trebui să trecem pe la ele ? - Eu zic că n-ar trebui să trecem.
- Mersi pentru interes, totuși. - Probabil că nu se împacă cu ce faci.
- Nu făceam asta pe vremuri. - Dar cu ce te ocupai ?
- Am fost polițist. - Ai fost polițist în Chicago ?
Înseamnă că știi totul despre Jimmy Serrano.
- Ai vreun drept să pui întrebări ? - Cred că da.
- Ba n-ai nici unul. - Ba eu cred că am.
- Ba nu. - De ce ?
Cina a luat sfârșit. Să mergem.
Din câte văd eu, băiete, n-o să fie o călătorie ușoară.
Eu nu mi-aș face griji. Nu voi mai rămâne prea mult prin preajma ta.
Ce vrei să spui ?
La ce știu despre Serrano, voi fi mort imediat ce ajung în închisoare.
Deci mai devreme sau mai târziu va trebui să te las cu ochii-n soare.
Sigur.
Mă bucur că te amuză.
- Sus ancora. - Îi lași doar 2 dolari ?
- Sunt 15 procente din consumație. - Sunt 13 procente din consumație.
Oamenii ăștia trăiesc de pe urma bacșișurilor.
Vă pot ajuta cu ceva, domnule ?
Caut un prieten de-al meu, Jack Walsh.
Mi-a spus că ne vom întâlni în acest tren.
Da, domnul Walsh.
Vagonul de dormit D. Adică următorul.
- Ăla e următorul vagon ? - Da, domnule, pe acolo.
- Mulțam. - Cu plăcere. Noapte bună.
Ciripește și ești un om mort, jigodie.
Fir-ar să fie ! Nenoro...
- Cum dracu'-ai dat de mine ? - Nu-ți spun nimic.
- Nu mă obliga să te fac să spui. - Ce se întâmplă aici ?
Totul e sub control. Sunt agent Alonzo Mosely, de la FBI.
Anunță poliția locală ca la următoarea stație să-l aresteze pe acest om.
- Ce dracu' spui acolo ? - Cred c-ai vorbit destul.
Du-te și anunță poliția.
Sunt vești bune sau rele ?
Se pare că Mardukas și Walsh sunt într-un tren cu destinația Los Angeles.
Un alt vânător de recompense a fost arestat încercând să-l "fure" pe Duce.
Avionul să fie gata în 20 de minute.
Unde e Jack Walsh ?
A coborât cu celălalt tip acum 2-3 stații.
- De fapt îl cheamă Mosely. - Eu sunt Mosely !
O convorbire cu taxă inversă pentru E. Moscone de la J. Walsh.
- Moscone, eliberări condiționate. - Jerry, dă-mi-l pe Eddie.
- Jack, pe unde naiba umbli ? - Vreau să vorbesc cu el. Unde ești ?
Unde sunt ? Vreau să te întreb ceva.
Cum a ajuns Dorfler pe urmele mele ? Tu l-ai pus, nenorocitule ?
Nu te ambala. Dorfler ? Nici măcar nu-l...
Cum puteam să-l trimit pe Dorfler după tine ? Nici nu știu unde ești.
- N-ai nimic de-a face cu asta ? - Unde ești ? Îl mai ai pe Duce ?
- Bineînțeles că da. - Unde ești ?
Unde sunt ? Undeva între Toledo și Cleveland.
- Luăm autobuzul. - Bravo.
Autobuzul ? Nu vă urcați în... Te-ai țăcănit ?
Taci și ascultă-mă. Luăm autobuzul.
Am vrut să te anunț că suntem pe drum. Pa.
Nu închide !
La naiba ! Ce mama naibii face omu' ăsta ?
Nu știu.
Poate c-ar fi bine să iau niște gogoși, ce zici ?
Două bilete dus pentru Los Angeles.
- Tot vrei să ajungi la timp ? - O să te predau la timp.
Nu-ți face iluzii.
- Iluzii ? - Da, iluzii, iluzii.
Îmi pare rău, domnule dar această carte de credit a fost anulată.
A fost anulată ?
Scuzați-mă. Cred că e o greșeală. Vă rog să mai încercați o dată.
- Am verificat de două ori, dle. - Vă rog să mai încercați o dată.
- Ți-ai plătit facturile ? - Gura.
Îmi pare rău, dle. A fost anulată.
Doamnă, e imposibil. Eu plătesc totul la timp.
Nu putea să fie anulată. Gura, ți-am zis.
- Vă rog, mai încercați. - E anulată, domnule.
Aveți o altă carte de credit sau achitați cu bani gheață ?
Nu mai am alte cărți de credit. Vă rog s-o mai verificați o dată pe aceasta.
- Nu. - Bine.
Alonzo... Jack Walsh, Biroul Federal de Investigații.
Sun în misiune. Acest om e în grija mea.
Îl duc la Los Angeles, ați înțeles ? Vă rog să mai încercați.
Numele de pe legitimație nu e Jack Walsh, domnule.
Doriți să sun la FBI ?
Sau doriți să plătiți cu bani gheață ?
- Cât costă ? - 264$ pentru două bilete.
Uitați o sută.
- Ai bani la tine ? - Foarte mulți.
Asta numești tu mulți bani ? E destul însă ca să ajungi la închisoare.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte.
Au trimis toate efectivele de poliție după mine, nu ?
- Tu cine dracu' ești ? - Agent Mosely, FBI.
La naiba ! Da' n-am făcut nimic grav.
Calmează-te. Vreau să-mi răspunzi la câteva întrebări.
Cum altfel. Spune.
Ce știi despre Jack Walsh ?
Țigările te omoară.
- Și femeile te omoară. - Nu și cea potrivită.
Am o relație minunată cu soția mea.
A rămas alături de mine cu toate astea.
Alături de tine și de milioanele tale. Asta da loialitate.
N-am milionae, Jack. Toți banii i-am donat, îți amintești ?
N-ai păstrat nimic și pentru tine ?
- Destul cât să fug și să mă ascund. - Să i-o spui lu' mutu'.
La Chicago vei avea vreo două ore libere între curse.
Ai putea folosi acest timp ca să-ți vizitezi fosta soție și fiica.
- E o ocazie perfectă. - De ce nu-ți vezi de treaba ta ?
Dă-mi voie să te întreb. De ce nu le-ai mai vizitat în ultimii nouă ani ?
De ce ?
Îți spun, poate așa taci. S-a măritat cu un locotenent de poliție.
Iar eu nu sunt prea iubit de Poliția din Chicago.
De ce nu ești iubit de Poliția din Chicago ?
Ne cunoaștem de undeva ? Măi... Ce nai... Hai...
De ce ?
Ce-ai făcut ? De ce nu ești foarte iubit de Poliția din Chicago ?
- Asta nu te privește. - Te-a făcut să suferi, Jack ?
- Da. - Îmi pare rău.
- De ce anume îți pare rău ? - Că te-a rănit.
- Nu m-a rănit. - Tocmai ai spus asta.
N-am spus că m-a rănit. Tu ai spus că m-a rănit.
Te-am întrebat dacă te-a rănit iar tu ai spus "Da, m-a rănit".
Tu m-ai obligat să spun. M-ai făcut să rostesc cuvinte pe care nu le gândesc.
Ești om în toată firea. Ai control absolut asupra ceea ce rostești.
Bineînțeles că da. Am două cuvinte și pentru tine: taci naibii.
Walsh l-a sunat pe Moscone acum jumătate de oră de pe lângă Toledo.
Se află într-un autobuz al companiei Coach Lines cu destinația Chicago.
Să mergem.
Domnule, ce facem cu ăsta ?
Dați-i drumul.
Nenorocitul mi-a șutit țigările.
Când ai făcut ultima dată o radiografie pulmonară ?
Știi că fumatul pasiv poate provoca cancer de plămâni
inocenților care încearcă să trăiască o viață sănătoasă ?
De ce nu te culci la loc ? Mai lasă-mă în pace.
- Fă ce vrei. - Stinge țigara.
Ce-ar fi să taci și să mă lași în pace ?
Stinge țigara, Jack.
Stinge-o.
E o adevărată pacoste tipu' ăsta.
Mulțumesc. Credeam c-o stingi.
Nu, n-o sting.
De ce nu ești bine văzut la Poliția din Chicago ?
Sid e jos.
- Ce e ? - Cred că trebuie să discutăm.
Tu ce mai cauți pe-aici ? Valea.
- Cineva l-a prins pe Mardukas. - Știu. Mă ocup deja de asta.
Știi ce se va întâmpla dacă depune mărturie împotriva ta.
Nu cred că va fi cazul.
Bănuiam că așa vei acționa, dar te sfătuiesc să nu faci asta.
Liniștește-te. Bea ceva. Totul se va termina în câteva minute.
Cine sunt ăștia ?
Mâinile pe autobuz !
Desfă picioarele.
Sunt agenți federali.
Mă mai ții minte ?
Agent Foster Grant.
Alonzo, nu-mi mulțumești că am făcut treaba în locul tău ?
Mulțumesc, Walsh.
Hai s-o ștergem de aici !
- Ce naiba faci ? - Nu te opri.
- Liniștește-te. - Nu ! Vino !
- Grăbește-te. - Ce faci ? Ești acolo ?
Stai puțin. Dumnezeule ! Bine, vin !
- Hai odată ! - Vin ! Stai puțin !
Walsh, nenorocitule !
- Dumnezeule ! - Pliscu'.
Ce naiba a fost asta ? De ce trăgeau ?
Erau oamenii lui Serrano. Nu vor să mai aștepte să ajungi la pârnaie.
Mă duci la închisoare doar. Atunci de ce fugim de FBI ?
Dacă nu te aduc chiar eu, nu pot să-mi iau banii.
Nu te las pe mâna agenților federali.
Alonzo Mosley. Nu ăsta-i numele pe care l-ai tot folosit ?
Dă-mi să văd.
Ce abundență de informații. Îi asculta telefonul lui Moscone.
Nenorocitul !
Ce faci ?
Cât de departe crezi că vom ajunge într-o mașină furată a FBI-ului ?
- Ce înseamnă asta ? - O glumă între mine și Alonzo.
- Tony Darvo, pe linia unu. - Da.
Îmi pare rău. N-a mers.
- N-a mers ? Mai zi o dată. - N-a mers.
Era plin de poliție. Erau un milion de agenți federali.
A fost o vraiște totală.
- A fost o vraiște. - Închide telefonul.
Dacă ți l-au pus sub ascultare...
Sidney, taci dracu' din gură !
Ascultă-mă, tâmpitule. Îl au pe Mardukas sau nu ?
Nu știu. Locul colcăia de polițai.
- N-am putut vedea nimic. - Să-ți zic ceva.
Nu mai vreau să primesc un telefon de genul ăsta, pentru că altfel
mă urc în avion și vă pârlesc pe amândoi.
S-a-nțeles ?
N-ai de gând să încetezi ? Vorbesc la telefon. Ce faci ?
Trebuia să-l omor pe Walsh când mai era în Chicago.
Să nu aud un cuvințel, Sidney.
Altfel îți îndes telefonu' ăsta în cap.
Incredibil. Nu le-am văzut în ultimii nouă ani pe nici una
iar primul lucru pe care-l vor auzi e "Aveți câteva sute cu-mprumut ?"
Presimt că totul va decurge bine pentru tine.
Arăți bine.
- Voi cine sunteți ? - Sunt fostul soț al mamei tale.
- Mamă ! - Simpatic puști.
- Bună, Gail. - Bună.
- Ce mai faci ? - Bine.
Au pomenit de voi la știrile de dimineață.
- Serios ? - Da.
Au spus ceva de bine ?
Nu. Te simți bine ?
Da.
Ai intrat într-o mare belea, Jack.
Pot intra pentru câteva minute ?
Da.
Nu stau mult. Vreau să-mprumut niște bani s-ajung la Los Angeles.
Știi că-i restitui întotdeauna.
N-am atât de mulți bani în casă.
Mă simt aiurea. Sunt într-o pană de bani, Gail.
Arăți foarte bine.
- Tu n-arăți a criminal. - Sunt criminal de drept comun.
Jason, du-te sus imediat.
Nu trebuia să vii aici. Dacă se întoarce Ted, vă arestează pe amândoi.
- Să ne aresteze ? - Da.
În cazul ăsta aș fi în încurcătură pentru că n-am bani pentu mită.
Jack, nu începe, te rog.
Ce mai face locotenentul cum-îl-cheamă ?
- Acum e căpitan. - Căpitan ? E mare.
Jack, nu vreau probleme, înțelegi ? Te rog.
Nu-i o zi potrivită pentru așa ceva. Vorbesc serios.
Scuze că orarul meu de fugar nu coincide cu programul tău social.
- Nu cred că la asta se referea. - Tu nu te băga, Jon.
Același Jack. Când ești rănit, îi rănești la rândul tău pe ceilalți.
- N-am nevoie de prelegeri. - Nu-ți țin prelegeri.
Încerc să te protejez. Ted trebuie să sosească în orice moment.
Ieșim cu toții în oraș. E o seară importantă pentru noi.
Ce-i așa de importantă seara asta ? Își ia banii de mită ?
- Destul ! Afară ! - Hai să nu ne certăm.
Sunt într-o mare încurcătură. Vreau să-mi împrumuți niște bani
ca să-l duc pe ăsta la LA și să ies definitiv din afacerea asta murdară !
Chiar nu poți înțelege asta ?
Denise ?
Te-ai făcut așa de mare.
- Îmi pare rău. Plec acum. - Nu, așteaptă.
Îmi pare rău, iubito. Aveam o...
- În ce clasă ești ? - A opta.
Ești în clasa a opta ?
40$, doar pe ăștia-i am. Ăstea sunt cheile de la mașină.
E parcată pe alee.
O să-i spun lui Ted că e la service.
Ne vom ocupa de ea după ce te întorci la Los Angeles.
Se poartă frumos cu tine ?
Da ? Asta voiam s-aud.
Ce-o să spună despre toată povestea asta ?
- Va înțelege. - Asta înseamnă că te iubește, să știi.
Pa, draga mea.
Așteaptă. Nu e prea mult.
- Vreo 180$ câștigați ca baby-sitter. - Draga mea, nu pot să-i iau.
Ia-i. Te rog.
Nu pot, draga mea.
O convorbire cu taxă inversă pentru E. Moscone de la J. Walsh.
- Moscone, eliberări pe cauțiune. - Jerry sunt Jack. Dă-mi-l pe Eddie.
- E Jack. - Jack, nu te mai prosti. Unde ești ?
Unde sunt ? În Boise, statul Idaho.
Ba nu. Sunt în Anchorage, Alaska.
Pardon. Sunt în Casper, Wyoming.
Sunt în holul hotelului și am o garoafă roz la rever.
Ce tot bolborosești acolo ?
Nu vorbesc cu tine ci cu ceilalți.
- Care ceilalți ? - Stai să-ți desenez.
Sunt niște tipi, înțelegi ? N-au mai dormit de două zile.
Put a transpirație și le miroase respirația a cafea.
Au făcut constipație de când stau în fund.
Sunt într-o dubiță parcată pe stradă, ceva mai sus de biroul tău.
Dar, băieți, va trebui să împachetați și să plecați acasă
pentu că v-am depistat, fraierilor.
Ți se ascultă telefonul. Nu te mai sun pe numărul ăsta. Du-te la Chin Loo.
Te sun acolo în 5 minute. Nu-l pot pune sub ascultare atât de repede.
Tuturor, la revedere.
Scuză-mă, amice. Răspund eu ! E pentru mine. Jack, tu ești ?
Trimite-mi imediat 500$ la filiala Western Union din Amarillo.
La ce-ți trebuie 500$ în autobuz ? Și de ce nu ești în avion ?
Te-ai gândit că sunt un profesionist ? Că am motivele mele întemeiate ?
Acum suntem cu mașina. N-am bani decât să ajungem la Amarillo.
Am renunțat la autobuz.
Lasă asta ! Vreau să știu ce naiba s-a întâmplat cu avionu' ?
- Nu-i place să zboare cu avionul. - Nu-i place să zboare cu avionul ?
Ce mama dracu' vrei să spui ? Ascultă-mă, Jack !
Trebuie să fii aici în mai puțin de două zile jumate.
Jumate de milion din banii mei sunt în joc ! Ce mă-sa se întâmplă ?
Eddie, pentru Dumnezeu, nu începe
că-l împușc și-l arunc naibii într-o mlaștină !
N-am chef de prostii de-astea acum.
Trimite-mi banii și ți-l aduc la termenul stabilit.
- M-ai auzit ? - Da.
Să mergem.
Jerry, trimte-i imediat 500$ lui Jack Walsh, în Amarillo.
Amarillo, statul Texas.
De asemenea caută-l pe Dorfler și spune-i să se ducă și el acolo.
- S-a făcut, Eddie - Rahat !
Un elefant trebuie să cadă...
96 de elefanți se legănau pe o pânză de păianjen...
Nouă...
93 de elefanți se legănau pe o pânză de păianjen...
De ce nu erai iubit de cei din poliția de la Chicago ?
Din cauza personalității tale ?
Ce s-a întâmplat la casa fostei tale soții ?
S-a măritat cu un polițist corupt ?
Ce s-a întâmplat de fapt ?
Tot departamentul de poliție era corupt.
Binele și răul există peste tot, nu crezi ?
Eu zic că e rău peste tot. Bine că nu știu eu.
Ce s-a întâmplat cu tine ?
N-am vrut să iau mită.
De la cine ?
Lucram sub acoperire. Eram...
Infiltrat în gașca unui mare traficant de heroină din Chicago.
Cred că aproviziona tot orașul.
Mi-a trebuit un an doar ca să-i câștig încrederea.
Chiar când eram pe punctul de a-l aresta, colegii mei, ofițerii de poliție
au descoperit în mod misterios 3 kg de heroină în casa mea.
Astfel marele traficant mi-a dat de ales:
Iau mită ca toți ceilalți, plec din oraș
sau intru la pârnaie pentru 30 de ani.
N-am acceptat să iau mită.
De aceea am devenit vânător de recompense.
Așa că atunci când descopăr un infractor ca tine, îl duc la închisoare.
Nu mai stau cu grija că cineva ia mită. Nu sunt decât eu.
- De ce nu-ți cumperi un ceas nou ? - O să-ți spun după ce o să te cunosc.
Când ai să mă cunoști mai bine ? O să ajung eu să te cunosc înaintea ta.
- N-o să mă cunoști mai bine. - Ce-ar fi să-ți ții fleanca ?
Asta voiam să spun.
Câți bani mai avem ?
- Asta-i tot. - Asta-i tot ?
Murim de foame, iar tu-ți cumperi țigări ?
Îmi sunt indispensabile.
Tu cumpără-ți ce vrei. Eu o să-mi iau asta.
- Cu ce vă pot ajuta, băieți ? - Cafea, te rog.
- Cât costă o cafea ? - 53 de cenți.
- Ceaiul cât costă ? - Cincizeci și trei de cenți.
Eu vreau ceai.
Specialitatea zilei e chorizo cu ouă.
- Chorizo cu ouă ? - Exact.
- Ce-i asta ? - E un sos mexican picant
amestecat cu ouă ochi servit împreună cu pâine prăjită și tocană de porc.
Nu cred că vreau. Mulțumesc.
- Cât e ceasul ? - Nouă fără zece.
În 10 minute vom fi la ghișeul Western Union încasând 500$.
O să-ți cumpăr o friptură suculentă sau orice vrei tu, bine ?
Chorizo cu ouă ?
- Chorizo cu ouă ? - Orice-ți va dori inimioara.
Știi, Jon, tu singur ai intrat în încurcătura asta.
Nu te-am băgat eu. Mă-nțelegi ?
Da.
Dacă nu l-ai fi furat pe Jimmy Serrano, n-am mai fi aici.
Mulțumesc.
Mi-am luat măsuri de precauție, să știi.
Serios ?
De ce se teme Serrano cel mai mult ?
Să te fugărească prin toată țara.
Să fie trădat de proprii lui oameni.
Ceea ce știu eu despre tranzacțiile lui financiare
nu l-ar scoate pe tușă doar pe el ci și pe toți cei cu care a făcut afaceri.
De aceea vrea să mă omoare.
Aveam de gând să pun toate documentele lui pe o dischetă.
M-am gândit că dacă ceva merge prost, le pot oferi contra vieții mele.
Și ce s-a întâmplat ?
M-au arestat înainte să pot face ce mi-am propus.
De ce nu l-ai lăsat pur și simplu în plata Domnului ?
Nu pari genul care să se implice într-o astfel de situație.
Tu de ce n-ai lăsat traficantul ăla în plata Domnului ?
Eram contabilul mafiei.
Credeam că lucrez legal, într-o firmă.
Când am aflat că de fapt conturile erau ale prietenilor lui Serrano
n-am putut să stau cu mâinile în sân.
Dar tot ți-ai însușit ce nu-ți aparținea.
- Cum poți să ții partea mafiei ? - Eu țin partea mafiei ?
- Ești de partea lor sau a mea. - Nu sunt de partea nimănui.
- N-am nimic de-a face cu asta. - Ba ai mult de-a face cu asta.
Mă duci la închisoare unde știi că voi fi omorât.
- Nu mă privește. - Nu te privește ?
Nu te privește ?
- Ai citit despre mine în ziar ? - Da, am citit.
- Erai de partea mea, atunci ? - da, eram.
- Atunci de ce nu ești și acum ? - Pentru că acum îmi stai în cale.
Eu îți stau ție în cale ?
Nu te interesează decât să iei niște bani pentru că mă predai poliției.
Nu te interesează decât nenorociții ăia de bani.
Jon, crezi ce vrei.
Eu o să-mi iau cei 100 000 în orice fel vrei tu.
Să mergem.
Tony, ce zici ? Am luat aparatul tău. Hai să facem o poză.
Să port așa ceva și la aeroport ?
Arunc-o. Să nu-ți spun de două ori.
Tony, uite-i.
Ce mai faci, Jack ? Jimmy te salută.
Stai liniștit, n-am venit după tine. Am venit după el.
La ce te holbezi ? Ai de gând să mă ceri în căsătorie ?
Aruncați armele, nenorociților !
- Cine dracu' sunteți ? - Cine dracu' ești tu ?
Ești un om mort. Știi cu cine te pui ?
Nu. Ce-ar fi să-mi spui tu ? Și vorbește direct în microfon.
Deșteaptă mișcare, Jack. Dă-mi cheile.
Hai odată, dă-mi-le !
Cheile.
Se pare că ai doi la preț de unu.
La naiba ! Veniți, amândoi !
- Cine erau ăia ? - Ai făcut-o lată de data asta.
- Ce tot spui acolo ? - Erau ucigași plătiți.
- Plătiți să ucidă pe cine ? - Să-l omoare pe tipu' ăsta.
Pe mine. Îți vine să crezi ?
- Cine i-a plătit ? - Jimmy Serrano.
De ce voiau să-l omoare pe ăsta ?
Tu nu citești ziarele, nătărăule ?
Ba le citesc.
Au scăpat. Sunt într-un Dodge gri. După ei.
De unde-ai știut unde să ne găsești ? Gura.
- Eddie te-a trimis ? - Bineînțeles.
Nenorocitu'. Am un contract cu el.
- Un contract ? - L-am semnat luni.
El m-a sunat. Spunea c-ai dat rasol.
- N-am dat nici un rasol. - Trebuia să fii în LA acum 2 zile.
Nu mă învăța tu pe mine cum să-mi fac meseria.
Mă gândesc să nu-l mai predau doar să-l văd pe Eddie falimentat.
- Bine gândit. - Te-a întrebat cineva ceva ?
Pe tine te-a întrebat cineva ceva ? Nu mai e al tău. E-al meu.
Auzi ?
Ce naiba-i asta ?
Dumnezeule !
Fă ceva !
Sunteți cei mai proști vânători de recompense pe care i-am întâlnit !
N-ați putea duce la închisoare nicio muscă moartă !
Ce-ar fi să taci dracu' ?
- Unde a dispărut ? - Crezi că l-am lăsat în urmă ?
- Nu văd nimic. - Sunt convins că suntem în siguranță.
- Ești teafăr ? - Sigur. Chiar îmi place.
Marvin, dă-mi o armă.
Nici nu mă gândesc.
- Dă-mi o armă, zic ! - Marvin, dă-i o armă !
Să nu te joci cu mine.
Da, da.
Rahat.
Nu pe mine mă vor.
Glumeam și eu.
Parcă le aruncaseși.
Întotdeauna verifică probele. Alea erau cheile de la mașină.
S-au dus o sută de miare.
Eddie urma să-ți plătească o sută ?
Ție cât voia să-ți dea ?
Douăzeci și cinci.
Escrocul !
Mamă ! I-ai nimerit.
Ce dracu' faci ?
Ne vedem în Los Angeles.
Jon, unde mama dracului ești ?
Dă-mi mâna. Alunec. Nu mă mai pot ține.
Unde pleci ?
Bravo.
Promiți că-mi dai drumu' ? Îmi promiți ?
- Du-te-n mă-ta. - Promite-mi că-mi dai drumu' !
Nu-mi permiți deloc să iau decizia corectă în această situație.
Promit că-ți dau drumu'.
Dumnezeule.
- Te simți bine ? - Da.
Mulțam că mi-ai salvat viața.
Mulțam că-mi dai drumu.
Îți dau drumu' în momentul în care te vei afla în penitenciarul din LA.
Haide.
Da, aici !
Aveți de gând să stați cu mâna-n fund sau îmi dați drumu' de-aici ?
Tocmai a sosit.
O să mă simt rău după ce o s-o citesc ?
Îndrăznesc să cred că da.
Cunoști un fel de mâncare numit "cartofi lionezi" ?
Sunt un fel de cartofi prăjiți.
Dar au și o ceapă tocată în ei. Sunt foarte delicioși.
Merg de minune cu friptură, cu cotlete
cu hamburger, cheesburger sau orice mâncare cu carne.
Am destui bani ca să cumpăr
atât de mulți cartofi lionezi cât...
Mai taci dracu' din gură.
Cred c-ar fi bine să te gândești puțin la asta pentru că...
Stai puțin.
Mulțumesc din suflet.
Acoperă-ți mâinile.
Ne puteți duce și pe noi până în primul oraș ce ne iese în drum ?
- Sigur, urcați în spate. - Vă mulțumim foarte mult.
Pentru orice porcărie, găsești 6 oameni amabili.
- Ce-nseamnă asta ? - Înseamnă "salut".
Știu să spun "salut" în mai multe limbi.
Nu în a ta, dar în multe altele.
Bun venit, domnule.
- Nu aștept cu nerăbdare asta. - Și crezi că eu aștept ?
Nu înțeleg care e problema. Tipu' nu-i decât un contabil.
Am avut ghinion. Și în plus Walsh se pricepe.
Dacă e atât de priceput, poate ar trebui să-l arvunesc să vă omoare.
Sper că nu există vreun fir care să-l lege pe Jimmy de povestea asta.
Nici vorbă. Elicopterul nu a fost închiriat din Kansas City.
Nu te mai poate atinge. Nu mai ai nicio problemă.
Nici o problemă, pe dracu', cap sec și prost ce ești ! E încă în viață.
Atât vă spun. Nu vreau să vă mai văd
pe nici unul viu până când nu mi-l aduceți pe contabil, s-a-nțeles ?
- Capăt de linie. - Aici ?
Există vreun oraș adevărat prin zonă ?
Channing.
Da.
- Cât e până acolo ? - 50 km.
50 de kilometri. Dumnezeule.
Ce fel de oraș mai e și asta ?
Poate să ne ducă cineva până în Channing ?
- Merge măcar cineva în acea direcție ? - Nu-i cu ce.
Există vreo toaletă folosibilă ?
Există vreun telefon pe aici ? De sunat ?
Nu telefon.
Nu telefon ? Nimicuța, deci.
Mă bucur că vă distrați.
Ți-e frică să zbori, deci, nenorocitule !
Vino-ncoace, fir-ar mama ta !
Vino înapoi.
Oprește !
Ți-era frică să zbori ca și mie ! Coboară, fir-ai tu să fii !
Acuma ești și pilot, fi-ți-ar de cap să-ți fie ?
Nu m-am gândit că e nimerit să-ți împărtășesc această informație.
O să-ți împărtășesc eu capu' ! Cum se oprește drăcia asta ?
Cum se oprește ?
Ține-te bine. O să aterizez ușor.
La naiba !
Spuneai că știi să pilotezi ?
Zici că știi să pilotezi ? Stai că-ți arăt eu cum se pilotează !
O să-ți placă restaurantul meu după ce te predau și-mi iau miarele.
Nu v-apropiați !
Toată lumea, înapoi !
- Dă-mi cheile de la camionetă. - Nu le poți fura camioneta.
- Tu erai pe cale să furi un avion ! - Încercând să-mi salvez viața !
Ar trebui să le dau ceva în schimb.
- Dă-mi ceasul tău. - Ceasul meu ? La dracu' !
Păstrează-l. Face mulți bani.
Urcă. Nu v-apropiați.
Urcă o dată !
Hai să fim cinstiți.
Tu ai mințit primul. La râu.
Ia mai...
La râu !
Tu ai mințit primul. Da' știu că ai tupeu, nu glumă.
- Ba tu ai mințit primul. - Ba tu ai mințit primul.
Eu am mințit primul, dar tu nu știai că eu mințeam
în privința fricii de avion la râu când tu ai mințit primul.
Așa că din punctul meu de vedere tu ai mințit primul.
Nu mă pot certa cu tine pentru că nici măcar nu știu despre ce vorbești.
Spun că ai mințit primul din câte știai.
- Ce ai ? - Ulcer.
Da, un nenorocit de ulcer. Prostiile pe care le zici l-au stârnit.
Știi de ce ai ulcer ? Pentru că te exprimi în două moduri.
Ori nu spui nimic ori te înfurii !
Bea niște lapte ca să-l liniștești.
Nu-mi spune tu ce-mi trebuie. Trebuie să mănânc ceva.
Și cu ce să cumpărăm ? Ne dă pe ochi frumoși ?
Condu până în primul oraș și mă ocup eu de problemă.
Te ocupi tu de problemă ? Cum adică ?
Condu până în primul oraș.
Da' tu ai mințit primu'.
- Acum ce facem ? - Dă-mi legitimația de agent federal.
Legitimația de FBI ?
Da, legitimația de FBI.
Desfă-mi cătușele.
- Să-ți desfac cătușele ? - Desfă-mi cătușele.
Vrei să servești o masă decentă ?
Vrei să mănânci porcăriile pe care le mănânci de obicei ?
Desfă-mi cătușele.
Dacă îți bați joc de mine...
Știu. O să-mi dai una în cap și-o să mă arunci nu știu unde.
Desfă-mi cătușele.
- Cine-i șefu' aici ? - Cine-ntreabă ?
Eu.
Directorul.
Aș dori să discut imediat cu el.
Da, domnule.
Scuze.
- Da ? Alonzo Mosley, FBI.
Avem informații că niște falsificatori de bani răspândesc bancnote de 20$.
Ați primit astfel de bancnote în ultimele ore ?
Sigur, primim tot timpul astfel de bancnote.
Le primiți tot timpul. Vă rog să vă dați mai în spate.
Vă rog să deschideți casa de bani.
Nu-i atingeți.
Pardon.
Ia două, Hank. Verifică-le.
Dați-i un creion, vă rog.
Folosește metoda turnesol.
- Folosești metoda turnesol ? - Metoda turnesol.
Ați văzut vreo față dubioasă pe aici în ultimul timp ?
- Locuiți în zonă ? - Da.
- Care-i rezultatul ? - Asta-i falsă ?
Descrieți-mi ultima persoană care a plătit cu o bancnotă de 20$.
30 de ani. Înalt.
- Avea cam 1, 82 m ? - 1, 90.
- Păr șaten închis ? - Blond.
- Se pare că e cel căutat de noi. - El e.
Trebuie să luăm aceste bancnote ca probe. Dă-le o chitanță.
Și asta e falsă.
Înștiințați-i și pe ceilalți vânzători de această situație.
- Cum se numește localul ? - Barul din Colț al lui Red.
- Dumneata ești Red ? - Da, domnule.
- Îți vopsești părul ? - Nu...
De ce ți se spune Red ?
E prescurtarea de la Red Wood. Numele meu de familie e Wood.
- Care e prenumele ? - Bill.
Îți mulțumim pentru cooperare, Bill.
Hank.
Acestea sunt false. Celelalte sunt bune.
- Trebuie să prindem trenul ăsta. - Cum ?
- Trebuie să prindem trenul ăsta. - Eu nu pot să fug după tren.
- Nu puteai nici să zbori. Aleargă. - Stai. E un tren marfar.
Nu pot !
Sincer îți spun că nu pot s-o fac !
Parcă îți plăcea să călătorești cu trenul. Urcă !
- Ce faci ? - Promiți că-mi dai drumu' ?
- Deschide dracu' ușa ! - Ne vedem în viața viitoare.
Nenorocitu' !
Deschide naibii ușa !
Te bucuri să mă vezi ? Cred că suntem deja în viața viitoare.
- Nu reacționa violent acum. - Să nu reacționez violent, deci.
N-o să reacționez violent ! Treci încoace !
Să reacționez ? Dacă m-ai faci o dată așa ceva, te-arunc din tren !
E rău să...
- Pune mâna aici ! - Bine, calmează-te, Jack.
Nenorocitule !
Ciocu' mic ! Nu mai discut cu tine până nu ajungem la destinație.
Băieți, n-aveți de gând să-mi dați drumu' ? Nu știu nimic.
Nu zău ?
La naiba.
De ce nu te lași de fumat ? Am ieși amândoi mai ieftin.
- Unde sunt ? - M-ai încuiat la faza asta.
- Domnule inspector ? - Gura !
Acum, ascultă, tâmpitule. Vreau să-mi spui totul imediat !
Ce vrei de la mine ? Nu știu nimic.
Un anume agent Alonzo Mosely și partenerul său
au fost văzuți urcând într-un marfar undeva pe lângă Channing.
Să mergem.
Jack ? Ce-i ?
Cât mai avem ? Nu-i treaba ta !
Într-un târziu va trebui să merg la toaletă.
Tacă-ți fleanca !
Ai făcut vreodată sex cu un animal ?
Ții minte puicuțele alea de pe lângă rezervația indienilor ?
Erau câteva foarte arătoase. Da' rămâne între noi.
Erau vreo două la care m-aș fi dat și eu.
Care-i treaba cu ceasul tău ?
Doar mi-ai povestit ce simți tu pentru puicuțe.
Cât de intimă ar putea să fie povestea ceasului ?
Care-i marele secret ?
Gail mi l-a cumpărat. E primul lucru pe care mi l-a făcut cadou.
L-a cumpărat pentru că întârziam întotdeauna jumătate de oră.
L-a pus cu jumătate de oră înainte ca să nu mai întârzii niciodată.
În sufletul meu tot mai cred că vom fi din nou împreună.
Nu știu de ce mai sper, de ce mai aștept.
Nu cred că se mai întoarce la tine.
Nici eu.
Uneori trebuie să te desparți de trecut.
Cumpără-ți și tu un ceas nou.
Ești un om de treabă.
Cred că în circumstanțe diferite...
... noi doi...
... probabil că tot ne-am fi urât reciproc.
Dar la fel de bine puteam să fim și prieteni.
Într-o viață viitoare.
Da, într-o viață viitoare.
Perfect. Confortul a fost deosebit.
- Ai o țigară ? - Nu fumez.
- Agentul ăla mi-a luat țigările. - Le vrei înapoi ?
Va trebui să te duci tocmai în Flagstaff ca să le iei
pentru că într-acolo a plecat amicul tău, Mosely.
S-ar putea să fac asta.
Unde crezi că suntem ?
Presupun că prin Arizona. Am mers spre vest toată noaptea. Suntem aproape de casă.
Iar eu sunt aproape mort.
Să știi că programul de protecție a martorilor nu-i așa de rău.
Îți vor da un nume nou, o viață nouă.
N-o să trăiesc să ajung în niciun program de protecție a martorilor.
- N-ai de unde să știi. - Ba o știm amândoi.
Serrano va ajunge la mine înainte ca eu să ajung în programul ăsta.
Fă-mi un serviciu.
Nu te preface că-ți pasă de mine. Îmi insulți inteligența.
Recunoaște. Singurul lucru important pentru tine legat de mine sunt banii.
M-am săturat să mă tot consideri un golan
a cărui singură grijă este o sumă babană de bani.
Știai că Serrano mi-a oferit un milion de dolari în schimbul tău ?
De ce n-ai luat banii ? Oricum rezolvi treaba în locul lui.
Rezolv treaba în locul lui ! Nici nu știi despre ce vorbești.
Fac asta pentru că n-am vrut să lucrez pentru jigodia aia.
- Ce vrei să spui ? - Nu vreau să spun nimic.
Serrano este traficantul de heroină din Chicago despre care mi-ai vorbit ?
Cel care-i plătea pe colegii tăi și care ți-a distrus viața ? Ăsta-i Serrano ?
Ăsta-i omu' căruia mă duci tu...
Ăsta-i ăla care-o să mă omoare ?
Sper că va fi un restaurant nemaipomenit.
- Hai, aici coborâm. - Cum ?
Aici coborâm din tren, dle Ceferist. Hai, odată.
Ce ? Nu ! Ce tot spui acolo ? Stai să dezbatem problema.
- Ai găsit ceva ? - Nu încă.
Puteau să sară din tren oriunde pe drum.
Trenurile opresc după orare bine stabilite.
Asta pentru ca oamenii să poată coborî atunci când trenul oprește.
Asta fac oamenii, de obicei. Nu se aruncă reciproc din tren.
Pentru asta există gări.
Asta ce mai e ? Acum ce mai ai de gând ?
Ce faci ?
Dumnezeule, nu se poate ! Sper că glumești.
O să iasă ș-o să ne-mpuște, pentru numele lui Dumnezeu.
Ce naiba ?
Minunat !
Pornește-o tu...
... și te calc eu.
E cel mai bun plan la care m-am putut gândi.
Felicitări. Ai comis altă infracțiune.
Vino.
Să fiu sincer, nu-mi place nimic din ceea ce faci. Absolut nimic.
- Unde mergem ? - Spre cel mai apropiat aeroport.
Nu sunt genul de om care să-ți spună "Ți-am zis eu".
La naiba !
Au fost văzuți la vreo 56 km sud de Sedona.
Sunt deja urmăriți de poliție.
Ia elicopterul.
E genul de situație în care se întâmplă ceva rău.
Ușurel !
Fir-ar să fie ! Nu-mi place !
Camion !
- Încotro o iei ? - O să afli când ajungem.
Am ajuns prea departe. Prea departe.
Sunt prea aproape.
Bine, vin ! În regulă.
- Vino. - Da.
Ia te uită.
Sunt norocos sau pur și simplu sunt bun ?
- Ăla-i Marvin ? - Sunt cel mai tare.
Salut, Jack, tâmpitu' naibii.
- Vino, nenorocitu' dracu' ! - Stai puțin !
Dacă te miști, îți scot bojocii !
Ne vedem în L. A.
Rahat !
Bună ziua, domnule.
- E deschis ? - Non stop.
Ați avut o zi grea ?
O săptămână grea.
Vă-nțeleg.
Mi-ar prinde bine o ceașcă de cafea.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Păstrează-le.
I-am căutat peste tot. Mulțumesc, Alonzo.
Marvin, trebuie să știi că mi-e foarte frică să zbor.
Serios ? De ce nu te relaxezi și nu tragi un pui de somn până ajungem ?
Uită de termenul-limită. S-a terminat. Cel puțin pentru tine.
Îmi cunosc drepturile. Trebuie să-mi dai voie să sun.
Telefonul nu e cel mai important lucru pentru tine acum.
O să stai 10 ani la răcoare pentru că te-ai dat drept agent federal.
Zece ani ? Cum se face, atunci, că pe voi nu vă arestează nimeni ?
Lăsați-l să dea telefonul care i se cuvine.
Mulțam.
Pot să mă bucur și eu de puțină intimitate, vă rog ?
Mascone, eliberări pe cauțiune.
- Sunt Walsh. Dă-mi-l pe Eddie. - E Jack.
Ar fi bine să ai vești bune pentru că mai ai 5 ore.
Nu am. Te-am sunat ca să-ți spun că ești o jigodie moartă. Înțelegi ?
Stai puțin.
De ce l-ai băgat și pe Marvin în afacerea asta, rahat cu ochi ?
- Vierme trădător ce ești... - Ai terminat dracu' ?
Vedea-te-aș plin de puroi ! Cum ?
Ai făcut-o de oaie, ai înțeles ?
L-ai avut timp de patru zile. Patru zile !
Puteai să-l aduci mergând cu spatele fără nicio problemă, dar ai rasolit-o.
Șobolanule, când mama naibii te-am lăsat eu vreodată de izbeliște ?
Ai înnebunit de i-ai spus lu' Dorfler că ți-am oferit 100 000$
când eu i-am zis că-i dau doar 25 000$ ?
Ia stai așa. Când ai vorbit cu el ?
- Ce mai contează ? - Când ai vorbit cu Marvin ?
M-a sunat acu' 10 minute ca să-mi spună să mă duc dracu'.
Toți îmi spun asta.
Eu ce să fac ? Să stau fără să fac nimic ?
Eddie, ce tot spui acolo ?
Mai ai 5 ore. Mi-l poți aduce pe Duce sau nu ?
Credeam că ți-l aduce Marvin.
Tocmai am discutat cu el. Mi-a spus că nu-l are pe Duce.
- Cum ? - Unde-i nenorocitu' de Duce ?
- Alo ? - Vorbim mai târziu.
Jack !
- Alo ? - Cu Tony Darvo, vă rog.
- Cine-l caută ? - Marvin Dorfler.
- Da. - Vă fac legătura cu M. Dorfler ?
Da.
Marvin, totul decurge conform planului, nu-i așa, amice ?
Deci Dorfler lucrează pentru voi.
- Cine-i la telefon ? - Jack Walsh.
Jack, de ce te plângi ? Doar la tine am venit prima dată.
E J. Walsh. Stai așa. Vrea cineva să te salute.
Ai ajuns prea târziu, scursură.
Ba tu ai ajuns prea târziu. N-am ajuns până aici ca să rămân fără bani.
Ai înțeles, idiotule ? Îl vreau înapoi pe Duce.
- Și de ce-mi spui mie asta ? - De ce îți spun ție asta ?
Să-ți spun de ce îți spun ție asta.
Sunt în posesia unor lucruri ale Ducelui printre care și niște dischete
cu ultimele detalii din afacerile și spălările de bani ale lui Serrano.
Dacă nu mi-l aduce pe Duce în următoarele două ore
voi preda acele dischete agenților federali, ai înțeles ?
Vreau să mă întâlnesc cu Ducele și cu Serrano la aeroportul McCarran.
Acolo vom face schimbul.
E singurul care nu va încerca să mă omoare într-un loc public.
Văd un singur om de-al lui Serrano pe o rază de un kilometru de aeroport
și... ascultă-mă cu atenție... afacerea cade și mă duc la FBI.
Nu-l deranjez pe Jimmy cu prostiile tale.
Nu vrei ? Foarte bine.
După ce va fi arestat, voi avea grijă să afle că știai dinainte.
Două ore din acest moment. La aeroportul McCarran.
Ai înțeles, dobitocule ? O zi bună îți doresc.
Spune-i lui Alonzo că vreau să cădem la o învoială.
Spuneai că vrei să cădem la o învoială ?
Ce-ai face dacă ți l-aș aduce pe tavă pe Serrano ?
- Cum adică "aduce pe tavă" ? - Distrugere de probe guvernamentale.
Ce fel de probe guvernamentale ?
Mă lași să-l duc înapoi pe Duce și să-mi iau banii ce mi se cuvin ?
Mai spune.
Îți povestesc pe drum. Trebuie să fim în Las Vegas în 2 ore.
- Marvin ! - Nu, e serviciul în cameră.
Ține-l așa ca să știe că am făcut fotografia azi.
Mă uimesc pur și simplu cum reușesc să gândesc întotdeauna.
M-am gândit la toate.
Păsărica.
Nu face asta.
Adios.
De fapt, nu există nicio dischetă, nu ?
Așa-i.
Dacă ia dischetele, fie și goale, înseamnă că el comite o ilegalitate ?
Comite o ilegalitate și numai dacă pune piciorul în aeroport.
Conspirație la obstrucționarea justiției.
Iar dacă îl aduce pe Duce, poți adăuga și răpire.
Cine ascunde o armă este vinovat de conspirație la comiterea unei crime.
Alonzo, suntem pe un aeroport și, corectează-mă dacă greșesc,
dar îl poți lovi și cu o acuzație de extorcare de bani.
Toate rahaturile astea nu înseamnă nimic dacă nu-l convingi să ia dischetele.
Nu-ți face griji. Îl voi face să le ia.
Puneți-i un microfon.
Nu-mi purtați pică pentru ce s-a întâmplat în Amarillo, nu ?
A fost o decizie de moment.
- Unde e ? - Unde sunt banii ?
În mașină. El unde e ?
- M-am răzgândit. Vreau 2 milioane. - Ce ?
Citesc și eu ziarele. Tipul v-a "ars" de 15 milioane, nu ?
Așa că mă gândesc că valorează cel puțin două.
Sunt și eu un om de afaceri.
De unde știm că l-ai prins ?
Vreau un milion acum.
Apoi vă sun în 20 de minute
să vă spun unde să duceți cel de-al doilea milion.
După ce mă asigur că ați adus banii, vă spun și unde e, bine ?
- Nu e bine. - De ce nu ?
Ai înnebunit ? Ce-o să zică Jimmy ? Cum mai facem rost de Duce acum ?
- Ai răspunsul în mână. - Ce tot spui acolo ?
Gândește. Când o să înveți să-ți pui mintea la contribuție ?
Privește. Vezi ce scrie acolo ?
Gata. A sosit seara cea mare.
Mă-nțelegeți ? M-am săturat de rateuri.
Imediat ce iau dischetele de la Walsh, îl "radeți" și pe el, și pe Duce.
S-a-nțeles ? Eu iau dischetele, voi mi-i omorâți.
N-ar trebui să faci asta.
Serios ? Și ce propui să fac ?
Trimite pe cineva să-i dea bani, dar nu te duce tu.
Îl cunosc pe Walsh. Nu va accepta bani de la mine.
E plin de sine. Mă scoate din pepeni.
În mintea lui, asta e o afacere "curată". El obține ce vrea, eu la fel.
Tipul e dus cu pluta.
Stai jos. Liniștește-te. Mănâncă ceva, bea niște lapte. Fă naibii ceva.
A plecat.
Se îndreaptă spre nord pe bulevardul Las Vegas.
E la aproximativ 3 km de aeroport. Îl preluăm noi.
De ce zâmbești ?
Mă simt din nou ca pe vremuri, când eram polițist.
Mă aflu, în sfârșit, în prezența alteței sale.
Ducele.
Cel care fură bani de la scursura pământului
și îi donează celor nefericiți.
Am vrut să te văd în persoană.
Chiar credeai că mă poți fura și apoi să scapi ?
Am venit aici ca să-ți spun două lucruri.
Unu la mână: în seara asta vei muri.
Doi la mână: mă voi duce acasă,
și voi servi o masă gustoasă.
Apoi o găsesc pe nevastă-ta și-o omor și pe ea.
Joey, așteaptă semnalul meu. Ceilalți, dați-i drumu'.
Uite-l.
- Jack, nu ne-am văzut cam de mult. - Asta cam așa e.
Văd că îți dai în continuare toți banii doar pe haine.
Știi tu.
Cât ești în oraș,
dacă vrei să vezi un spectacol sau să mănânici ceva, anunță-mă. Fac cinste.
- Așa sunt eu. - Prieten bun la nevoie.
Dă-i odată dischetele.
- Ce mai face mama ta ? - Se simte bine.
Fetița crește ?
Mă gândeam că dacă am fi lucrat împreună acum mult timp
acum n-ai mai arăta ca un nenorocit de vagabond.
Încerc și eu să mă descurc.
Jack, ai dischetele alea
sau le-ai pierdut așa cum ți-ai pierdut și slujba ?
Dă-i dischetele odată, Walsh.
Te văd pe tine dar nu-l văd pe Duce.
- O să ne ocupăm de el imediat. - O să ne ocupăm de el acum.
Jimmy, nu ne-am întâlnit aici de dragul de a depăna amintiri.
Dacă nu-l văd pe Duce în 3 secunde, am plecat.
Știi, ai rămas la fel de serios.
Ascultă, de ce nu-mi dai dischetele ?
- Și mergem să-l luăm pe tip împreună. - Du-te naibii. Ne vedem la tribunal.
Jack.
Unde se duce ?
- Ai câștigat. Bine ? - Poftim ?
Ai câștigat. Vrei să strig să m-audă tot aeroportul ?
Unde e ?
- Vine imediat. - Am zis să vii singur.
Nu contează. Nu ți-am spus că vei avea ce vrei ?
O să fac atac de cord înainte să se termine totul.
Sunt convins de asta.
Cât așteptăm, aș vrea să te întreb ceva.
Nu te deranjează că alt polițai i-o trage nevestei tale ?
Știai că l-au făcut căpitan ?
Îți dai seama ? L-au făcut căpitan.
- Vă pot ajuta cu ceva, dle ? - Vreau un bilet pentru L. A.
Un bilet dus, pentru Los Angeles.
La "fumători" sau la "nefumători" ?
Ia ghici.
Fumători.
Cu ce plătiți, domnule ?
- Fir-ar să fie. Uite. - Ce e ?
Ce mama dracu' face aici ?
Un bărbat alb, cu o geantă verde de stofă se apropie de subiect.
Luați-l de acolo imediat, în liniște.
Împușcați-l dacă e nevoie, dar îndepărtați-l de acolo.
Te simți bine ?
Treci în spatele meu.
E în regulă.
Bine, vino.
- Ce mai faceți ? - Ce-ar fi s-o ștergi de aici ?
Înapoi !
- Cine dracu' ești ? - Scrii o carte ? Cine dracu' ești tu ?
- Cine-i ăsta ? - Dumnezeule.
Marvin, cred că pierzi din vedere esențialul. Pleacă.
Microfonul nu mai funcționează.
N-am bătut atâta drum degeaba.
- Serrano pleacă. - A luat dischetele ?
- Serrano a luat dischetele. - Dă-i drumu'.
- Le-a luat sau nu ? - Nu știu exact. Sunt prea mulți acolo.
Serrano a luat dischetele. Dischetele sunt la el.
Marvin, ferește !
- Ferește-te ! - Nu mă mai duci și de data asta !
Marvin, ai grijă !
Tâmpitule, uită-te !
- Serrano are dischetele ! - Arestați-l.
Ușurel ! Ce naiba !
La naiba ! Voi cine mai sunteți ?
Jimmy, de 10 ani tot vreau să-ți spun ceva.
- Ce anume ? - Ești arestat.
Ne mai vedem noi într-una din zilele astea.
Poate că da.
- Înțelegerea e valabilă ? - E valabilă.
Ce înțelegere ? De ce are parte de tratament special ?
- Ne vedem în L. A. - Să nu-i dai ăluia țigări.
Ce se întâmplă ?
Am o oră și jumătate ca să te duc în L. A. . Mulțumesc, Alonzo.
Mascone, eliberări pe cauțiune.
Salut, Eddie. Unde e Jerry ?
Lasă-l pe Jerry. Unde ești ? Federalii l-au ridicat acum 20 de minute.
- De ce ? - Ce mai contează ?
Oricum n-am avut niciodată încredere în el. Unde naiba ești ?
Unde sunt ? La aeroport.
Ghici cu cine sunt. Cu Ducele.
L-ai prins, deci ! Te iubesc, ce mai !
- Vrei să-l saluți ? - Da, dă-mi-l la telefon.
- Salută-l. - Salut.
Salut și ție, nenorocitule ! Te-am prins...
... fir-ar mama ta să fie !
Acum spune-i pa-pa, mincinos jegos ce ești, pentru că îi dau drumu'.
Jack ?
Ar fi fost un restaurant drăguț.
Doamne.
Nu înțeleg.
Am făcut ce trebuia să fac. Te-am adus în L. A. înainte de miezul nopții, deci...
Nu știu ce să spun.
Nu spune nimic. După cum te știu, o să mă obligi să-ți pun cătușele iar.
- Mulțumesc. - Nu, eu îți mulțumesc.
Mulțumesc.
Un cadou care să-ți amintească de aventura noastră.
Ar fi bine să fie ceva bun.
Este bun.
Este foarte bun.
Când eram fugar, credeam că FBI-ul e gata să mă găsească.
Ia-i. Am luat cu mine niște bani de drum.
Ia-i.
Nu e mită. E un dar. Mi-ai dat drumul deja.
Afurisitule.
- Fir-ai tu să fii ! - Ți-am spus că am bani.
Știam că ai bani dar nu știam că ai atât de mulți.
- Ce sumă e aici ? - Aproape 300 000$.
E o apropiere foarte respectabilă.
Nu știu ce să zic.
Ai grijă de tine.
- Și tu. - Ne vedem în viața următoare.
Ne vedem în viața următoare.
- Știți cumva cât e ceasul ? - 12 fără 25.
12 fără 25.
Aș fi ajuns la timp.
N-aveți să-mi schimbați o mie ?
Îți bați joc de mine ? Șterge-o de-aici, vagabondule !
Se pare că o s-o iau pe jos.
SFÂRȘIT
Traducerea și adaptarea: ROBERTINO BEZMAN